jau ašaros paliko
kągi
skruostuose ryškėja pirmos
raukšlės
jaučiuosi vienišas keleivis
žemėj šioj
kur
džiaugsmas pilkas
purvinas nelaimėse kitų
vaikai
-
seniai
dideli žmonės vaikai
kenčia žmogišką atvirkščią būtį
nors kam kančia-
tam džiaugsmas
plėšrūnai dėl bet kokio
pripažinimo
išplėš širdį