Aš vaikštau vienas,
Aš mąstau vienas,
Aš mirsiu vienas,
Aš esu vienas.
Nieko kito, tik dar viena eilutė beprotybės link
Nieko naujo, horoskopas ir kavos tirščiai žadėjo dar stipresnę skausmo dozę.
Būsiu krintančiu angelu -
Kaip ilgai man leisi sekti Tavo pėdomis?
Pasigailėk -
Parsivesk mane namo,
Pasodink už stalo prie savos šeimos ugnies
Šeimos, kurios neragavau niekada,
Šeimos, kurios Tu neturėjai pats...
Nenoriu grįžti namo
Manau, kad Ji vėl bus išėjusi apsipirkti
Bet grįš namo nusivylusi -
Gyvenimo nerado už vitrinos.
Aš vienas sėdžiu savyje
Įsileisčiau ir Tave, bet Tu esi pasiklydęs butelyje bespalvių iliuzijų
Nori nuryti skausmą kartu su pykčiu
Pasakysiu tiesą –
Norėčiau mokėti būti tokiu pat tuščiu kaip ir Tu.
Dar vienas viešbučio kambarys
Vienintelis mano draugas
Kelyje link šeimos vien duobės;
Aš vienas laižau savo žaizdas.
Bijau, kad būsiu atstumtas savo Pasaulio Motinų
Kada norėsiu siekti pažinti Tave.
Šeima išdavė,
Šeima apnuogino visas ydas.
Parklupęs kunigas žvelgia į altorių
Dievo atsuktos nugaros apsunkina sielos kelią į dangų
Demonai tiesia rankas -
Ar pasirašysi, kunige?
Šeima pardavė Tavo savižudybę,
Šeima nuskriaudė atsiriekusi per daug Tavo beveidės asmenybės.
Aš vienas kasryt pramerkiu akis,
Aš vienas manau, jog žinau,
Aš vienas suprantu klydęs,
Aš vienas vėl patikiu iliuzijomis.
Nieko naujo, aš vis dar bijau grįžti namo
Nieko kito, išskyrus naujai suliepsnojusį pyktį Tau