Sese
keturi vyrai
ant žirgų
juodų
kaip pelenys
sustojo ratais
aplink mus
ir nebėra kur bėgt
mes kartu
jų veidus nužiūrėjom
visus išmokom mintinai
tu sugriebei mane už rankos
liepei nelikt
per amžius
prie šito ilgo stalo
mes dvi sėdim
sese
kartu atėjom
kartu ir grįšim
kas naktį prabundu
ir pusbalsiu kartoju maldą
kol tu
perriši
žirgus