Aš nemačiau kaip verkė vejai.
Ir naktys tylumoj paskendo.
Suklupo trys dangaus šešėliai
Prie uždaryto lango...
Girdėjau skambant kojų maršą,
Bet jo taip ir nepamačiau.
Man trys dangaus šešėliai tarė:
-Tu, dar palauk, palauk, palauk...
Ausis pravirkdė drugio gausmą.
Ir patekėjo pilnatis.
Jaučiau tik sodru kvapo dvelksmą
Ir godžiai mirksinčias akis.
Ir nemačiau pasaulio grožio,
Nepajaučiau spalvų.
Tie trys dangaus šešėliai rodė,
Kad už langu tikrai gražu.