Koks menkas kūnas
Prieš gražumą sielos,
Jei ji neparduota, neprarasta
Šviesi jos aura
Bangos šiltos, mielos
Tai paslaptis žmogaus nesuprasta...
O kūnas
Ir pavargsta, ir išduoda
Tik akys - sielos veidrodis švarus
Nebūtina turėti
Aukso puodą,
Nebūtina valdyt puikius dvarus
Gyvenimas -
Išbandymas mums duotas
Grožiu, turtu, liga, našta kančių
Ištvers širdis
Svajas nuvainikuotas
Tik neištvers akiduobių tuščių...