Vėjas gena debesis klajūnus,
Ką gi tu juose atpažinai?
Gal tai dvasios, jau apleidę kūnus,
Ištremtos be vietos - amžinai...
Kuo jos nusikalto, kad taip skaudžiai
Lemta joms klajot be pabaigos?
Ir už ką, už ką jas šitaip baudžia
Amžiais lėkt link pragaro angos?..
Ar palengvins dalią tas lėkimas,
Kur ramybės uosto žiburiai?
Koks sunkus prakeiktas jų likimas
Lengvesni žemelės kauburiai...